str. 156
ství německých kolonistů v zemích západoslovanských, neboť z jeho výkonu platili větší dávky, nežli Slované ze svých radel. V Polabí na př. větší lány sluly „hollandské" (iugera hollandresia, mansi hollandenses v pramenech od XII. století) proti malým, jež zřejmě byly vlastní Slovanům. Listina biskupa hamburského z r. 1142 výmluvně připomíná: „XII. agri hollandenses bene culti"110). Němci byli v XI. a XII. staletí nepopiratelně dále v zemědělství. Ale ne proto, že jejich vlastní domácí kultura byla vyšší, že duch jejich byl bystřejší a vynalézavější nežli slovanský, nýbrž proto, že dříve než Slované přijali, zužitkovali a assimilovali vyspělé kultury jiné, gallskou a zejména římskou. Tak bylo s mnohými jinými kulturními prvky, tak bylo i s pluhem.
Ve sporné otázce, jakého jest severní pluh původu, nescházejí sice podnes badatelé, kteří se domnívají, že byl produktem ducha německého117), ale sám soudím, že se účast Němců při tom velice přeceňuje a pokládám za mnohem pravděpodobnější, ba dnes jedině správné, že magnum aratrum, které měli v rukou němečtí kolonisté a jež bylo nástrojem daleko lepším než slovanské radlo-hák, vděčili i Němci kultuře cizí. Nemáme žádného podstatného důvodu, abychom soudili, že si pluh vytvořili ze starého germánského háku Němci sami118). Němci podle všeho doplnili své staré oradlo několika vymoženostmi, které viděli v sousedních vynikajících dvou kulturách, jednak gallské, jednak, a to hlavně, římské. Stalo se to však dříve, nežli se dostali s nimi do intensivního styku Slované a tak už v době Karolingu a ovšem ještě více v stol. X—XII. mohli býti prostředníky těchto nových vymožeností к Slovanům. Vynález pluhu na kolečkách přičítali Římané sami určitě rhaetským Galium a odtud mohli i Germani převzíti kolečka к svému oradlu a s ním snad i novou stavbu a nový název, neboť v první části gallského p 1 a u m o-
116) Srv. W. Ohnesorge Ausbreitung und Ende der Slawen (Lübeck 1911) 118 sl., 322 sl.
117) Tak A. M e i t z e n (Siedelung I. 275 sl.), L. R a u (Corresp. d. anthr. Ges. 1882), R. Braungart Ackergeräthe 16, Urheimat 31, 45, R. M e r i n o-e r Ido-. F. XVII. 109, H. Ranke Beitr. Antlir. Urg. Bayern. V. 22, H o o p s Reallex. g. Alt. 1.23 a patrně i Rhamm Ethn. В. II. 1. 969. Nověji zejména Braungart se snaží doka-zovati, že pluh je už pragermanský a nejméně půl třetího tisíce let starý (Urh. 73, 102, 119—120, 220). Druhým hlavním zastancem vyspělosti a starobylosti pluhu germánského proti římskému byl A. Meitzen. Podle něho římský pluh byl a zůstal také jen obyčejným hákem, zlepšeným jen okováním, zejména železnou radlic! a Římané s ním, chtě-jice docíliti dobře obdělaného pole, musili orati podél i napříč (odtud i nutný typ polí širších, kvadratických), kdežto Germani už měli pluh s nožem, širokou plochou radlicí i odvalem, který zem obracel a následkem toho mohli orati dostatečné brázdy pouze jedním směrem vedle sebe (odtud typ polí podélných). Spíše Meitzen myslil při vzniku tohoto pluhu na vlivy finskolaponské (1. c. 283). Proti tomuto názoru vystoupil ostře především H. B e h 1 e n Pflug 9—30, 155, jenž dokazuje, že Římané měli vedle háku především pluhy dokonalejší: hák s plazem (p. 16), jejž pokládá Behlen už za nástroj mnohem dokonalejší (21), ba i pluhy s širokou radlicí, s odvaly, čereslem a předními koly (42, 47, 63), kterých také pravidelně (63) užívali к dokonalejšímu orání vedle brázdění hákem (47) a jimi obraceli hroudy (49). Proto je Behlen pro římský původ germánského pluhu (153), podobně jako před tím Sophus Müller Charrue 31, 35. Silné vlivy gallskořímské na vytvořen! germánského pluhu uznává i H e y n e D. Alt. II. 36. O mínění Peiskerovu starším i novějším srv. dále na str. 127.
118) O germ. háku srv. výše str. 3 a 8—9.
|
|